Як допомогти постраждалим у разі отримання фосфорних опіків? Поради лікарів
- 14.04.2022 13:54![Як допомогти постраждалим у разі отримання фосфорних опіків? Поради лікарів](/foto/news/2234234234234.jpg)
Російські окупанти під час війни використовують заборонену зброю, зокрема і проти цивільного населення. Неодноразово було зафіксовано використання росіянами фосфорних боєприпасів проти українців.
Фосфорні боєприпаси – це зброя, яка містить білий фосфор та поширює запальну сполуку, температура горіння якої перевищує 800°C. Білий фосфор займається від контакту з повітрям, а територія його поширення може сягати кількох сотень квадратних метрів.
Як повідомляє сайт ЛексЮкрейн, МОЗ нагадує правила домедичної допомоги у разі ураження фосфорними боєприпасами. За можливості, одразу викличте бригаду екстреної медичної допомоги.
Важливо пам'ятати, що содові розчини та загалом харчова сода не використовуються у наданні допомоги постраждалим від білого фосфору.
пресслужба Міністерства охорони здоров'я
Довідково:
що таке речовин Фосфор?
Фізіологічна дія
Сполуки фосфору токсичні. Смертельна доза білого фосфору – 50-150 мг. Потрапляючи на шкіру, білий фосфор дає тяжкі опіки. Бойові отруйні речовини зарін, зоман, табун є сполуками фосфору. Гострі отруєння фосфором проявляються печінням у роті та шлунку, головним болем, слабкістю, блюванням. Через 2-3 доби розвивається жовтяниця. Для хронічних форм характерні порушення кальцієвого обміну, ураження серцево-судинної та нервової систем. Перша допомога при гострому отруєнні - промивання шлунка, проносне, очисні клізми, внутрішньовенно розчини глюкози. При опіках шкіри обробити уражені ділянки розчинами мідного купоросу чи соди. ГДК парів фосфору повітря 0,03 мг/м3. Пил червоного фосфору, потрапляючи у легені, викликає пневмонію.
ФОСФОР-а; м. [від грец. phōsphoros - світлоносний] Хімічний елемент (P), що грає важливу роль у життєдіяльності тварин і рослин (міститься в деяких мінералах, кістках тварин, тварин і рослинних тканинах). Червоний ф. Чорний ф. У рибі багато фосфору. Ф. потрібен для зміцнення кісток. Білий ф. (легкозаймиста і світиться в темряві речовина). Море світиться, сяє фосфором (світиться вночі зеленим світлом через велику кількість мікроорганізмів).
* * *
фосфор
(Лат. Phosphorus), хімічний елемент V групи періодичної системи. Названий від грец. phōsphóros - світлоносний. Утворює кілька модифікацій - білий фосфор (щільність 1,828 г/см3, tпл 44,14 ° C), червоний фосфор (щільність 2,31 г/см3, tпл 593 ° C), та ін. Білий фосфор легко самозаймається, світиться в темряві ( звідси назва), отруйний; червоний менш активний хімічно, отруйний. Видобувають з апатитів та фосфоритів. Головний споживач – сільське господарство (фосфорні добрива); застосовується у сірниковому виробництві, металургії (розкислювач та компонент деяких сплавів), в органічному синтезі та ін. Присутня у живих клітинах у вигляді орто- та пірофосфорної кислот та їх похідних. фосфор.
* * *
ФОСФОР (лат. - Phosphopus), Р (читається "пе"), хімічний елемент з атомним номером 15, атомна маса 30,973762. Розташований у групі VA у 3 періоді періодичної системи. Має один стабільний нуклід 31Р. Конфігурація зовнішнього електронного шару 3S2Р3. У сполуках виявляє ступеня окиснення від –3 до +5. Валентності від III до V. Найстійкіший ступінь окиснення в сполуках +5.
Радіус нейтрального атома P 0,134 нм, радіус іонів: Р3-0,186 нм, Р3+ 0,044 нм (координаційне число 6) і Р5+ - 0,017 нм (координаційне число 4) та 0,038 нм (координаційне число ) Енергії послідовної іонізації нейтрального атома P дорівнюють 10,486, 19,76, 30,16, 51,4 та 65 еВ. Спорідненість до електрона 0,6 еВ. Електронегативність за Полінгом (див. ПОЛІНГ Лайнус) 2,10. Неметал.
Історія відкриття
Першим у вільному стані фосфор отримав у 1669 р. гамбурзький алхімік Х. Бранд (є відомості, що аналогічна за властивостями речовина була отримана ще в 12 столітті арабським алхіміком Бехілем). У пошуках філософського каменю (див. ЕЛІКСІР) він прожарив у закритій посудині сухий залишок від випаровування сечі з річковим піском та деревним вугіллям. Після прожарювання посудина з реагентами почала світитися в темряві білим світлом (це світився фосфор, відновлений з його сполук, що містяться в сечі).
У 1680 фосфор, що світився в темряві (від грецького «фосфорос» — світлоносний) отримав англієць Р. Бойль. (див. Бойль Роберт) У наступні роки було встановлено, що фосфор міститься не тільки в сечі, але і в тканинах головного мозку, кістках скелета. Найбільш простий метод отримання фосфору прожарюванням кістяної золи з вугіллям був запропонований в 1771 К. Шееле (див. ШЕЕЛЕ Карл Вільгельм). Елементарну природу фосфору встановив наприкінці 18 століття А. Л. Лавуазьє. (див. Лавуазье Антуан Лоран)
Знаходження у природі
Зміст у земній корі 0,105% за масою, що перевищує вміст, наприклад, азоту (див. АЗОТ). У морській воді 0,07 мг/л. У вільному вигляді у природі фосфор немає, але він входить до складу 200 різних мінералів. Найбільш відомі фосфорит (див. ФОСФОРИТИ) кальцію Са3(РО4) 3, апатити (див. АПАТИТИ) (фторапатит 3Са3 (РО4 ) 3 · СаF2, або, Ca5 (PO 4 )3F), монацит (див. МОНАЦИТ), бірюза ( див. БІРЮЗА). Фосфор входить до складу всіх живих організмів.
Отримання
Виробництво фосфору здійснюється електротермічним відновленням його з фосфоритів та апатитів при 1400-1600 ° C коксом у присутності кремнезему:
2Са3(РО4)2 + 6SiO2 + 10C = P4 + 6CaSiO3 + 10CO
4Са5(РО4)3F +21SiO2 +30C = 3P4 + 20CaSiO3 + 30CO + SiF4
Пари Р4, що виділяються, далі обробляють перегрітою водяною парою для отримання термічної фосфорної кислоти Н3РО4:
Р4 + 14Н2О = 4Н3РО4 + 8Н2
При десублімації пар Р4 утворюється білий фосфор. Його переробляють в червоний фосфор нагріванням без доступу повітря при температурі 200-300 ° C в реакторах, з шнековим подрібнювачем реакційної маси.
Особливості будови алотропних модифікацій та їх фізичні властивості
Елементарний фосфор існує у кількох алотропних модифікаціях, головні з яких: біла (фосфор III), червона (фосфор II) та чорна (фосфор I).
Білий фосфор - воскоподібна, прозора речовина, з характерним запахом. Складається із тетраедричних молекул Р4, які можуть вільно обертатися. Білий фосфор має кубічні кристалічні грати молекулярного типу, параметр комірки а = 1,851 нм. Щільність 1828 кг/дм3. Температура плавлення 44,14 ° C, температура кипіння 287 ° C. Існує дві форми білого фосфору: a-модифікація, з кубічною кристалічною решіткою, при –76,9°C переходить у b-модифікацію, кристалічна решітка якої не встановлена і відсутня вільне обертання молекул Р4. Діелектрик. Розчиняється в етиловому спирті, бензолі, сірковуглецю CS2.
Нагріваючи білий фосфор без доступу повітря при 250-300 ° C отримують червоний фосфор. Домішки натрію, йоду і селену та УФ-промені прискорюють перехід однієї модифікації в іншу.
Червоний фосфор аморфний, має колір від червоного до темно-коричневого та фіолетового. Існує кілька кристалічних форм із різними властивостями. Кристалічний червоний фосфор (фосфор Гітторфа) одержують охолоджуючи насичений при температурі 600°C розчин червоного фосфору в розплавленому свинці. Він має моноклинні грати, параметри елементарного осередку а = 1,02 нм, = 0,936 нм, з = 2,51 нм, кут b 118,8 °. Щільність червоного фосфору 20-24 кг/дм3. Діелектрик. При нагріванні червоний фосфор випаровується як молекул Р4, конденсація яких призводить до утворення білого фосфору.
При нагріванні білого фосфору до 200-220 ° C під тиском 1,2 ГПа утворюється чорний кристалічний фосфор. Ґрати побудовані з волокнистих шарів з пірамідальним розташуванням атомів. Найбільш стійкий різновид чорного фосфору має орторомбічну решітку, параметри а = 0,3314 нм, = 0,4376 нм, с = 1,0478 нм. Щільність чорного фосфору 2702 кг/дм3. Зовні схожий на графіт; напівпровідник, діамагнітний. При нагріванні до 560-580 ° C перетворюється на червоний фосфор. Чорний фосфор малоактивний, важко запалюється.
Хімічні властивості
Фосфор у з'єднаннях головним чином ковалентен. Фосфор має вільні 3d-орбітали, що призводить до утворення донорно-акцепторних зв'язків. Найбільш активним є білий фосфор. Він окислюється повітря. Окислення відбувається за механізмом ланцюгових реакцій та супроводжується хемолюмінесценцією. При горінні фосфору надлишку кисню виходить P2O5, який утворює димери Р4О10 і тетрамери Р8О20. При нестачі кисню виходить P2O3. Самозаймається на повітрі за рахунок теплоти, що виділяється при окисленні. Червоний фосфор повітря окислюється повільно, не самозаймається. Чорний фосфор повітря не окислюється.
Оксид фосфору (V) – кислотний оксид. Він реагує з водою із виділенням великої кількості теплоти. При цьому спочатку утворюється полімерна метафосфорна кислота (НРО3)n. При обробці гарячою водою вона перетворюється на триосновну ортофосфорну кислоту середньої сили Н3РО4:
Р4О10 + 2Н2О = (НРО3)4; (НРО3)4 + 4Н2О = 4Н3РО4
або Р2О5 + 3Н2О = 2Н3РО4
Фосфор взаємодіє із галогенами з виділенням великої кількості тепла. З F, Cl, Br утворює тригалогеніди та пентагалогеніди, з I – лише тріодид РI3. Всі галогеніди фосфору легко гідролізуються до ортофосфорної Н3РО4, фосфористої Н3РО3 та галогеноводородної кислот:
РСl5 + 4Н2О = Н3РО4 + 5НСl
PI3 + 3H2O = H3PO3 + 3HI
Тригалогеніди фосфору є тригранною пірамідою, в основі якої розташовані атоми галогенів, а у вершині знаходиться атом фосфору. Молекула пентагалогеніду є дві тригранні піраміди, що мають загальну грань. Отримано оксигалогеніди фосфору РОF3, РОСl3 та РОBr3.
З сірою фосфор утворює сульфіди Р4S3, Р4S5, Р4S7, Р4S10. Відомі оксисульфіди фосфору: P2O3S2, P2O2S3, P4O4S3, P6O10S5, P4O4S3. Реагує фосфор із Se та Te, утворює сполуки із Si та C (PC3).
З воднем безпосередньо реакцію не вступає. При взаємодії з розведеним розчином гідроксиду калію КОН утворюється газоподібний фосфін РН3:
4Р + 3КОН +3Н2О = 3КН2РО2 + РН3
Як домішка утворюється також дифосфін Р2Н4. Обидва фосфіни мають характерний запах тухлої риби.
Фосфін РН3 за хімічними властивостями нагадує аміак NH3, але менш стійкий.
Фосфор при сплаві реагує з металами. З лужноземельними утворює іонні фосфіди М3Р2, що розкладаються при контакті з водою:
Mg3P2 + 6H2O = 3Mg(OH)2+ 2PH3,
Са3Р2 + 6Н2О = 3Са(ОН)2 + 2РН3
З перехідними металами фосфор утворює металлоподобные фосфіди Mn3P, FeP, Ni2P.
Фосфор входить до складу неорганічних кислот. Це ортофосфорна кислота Н3РО4 (її солі - ортофосфати, моногідрофосфати, Na2HPO4 та дигідрофосфати, Са(Н2РО4)2); метафосфорна кислота (НРО3)n (її солі - метафосфати), одноосновна фосфорновата кислота Н3РО2 (її солі - гіпофосфіти, NaН2РО2), двоосновна фосфориста кислота Н3РО3 (її солі - фосфіти, Na2HPO3).
Фосфор входить до складу органічних ефірів, спиртів та кислот: фосфінових RRP(O)OH, фосфонистих RH2PO2 та фосфонових RP(O)(OH)2, де R та R — органічні радикали.
Застосування
Білий фосфор використовується при виготовленні фосфорної кислоти Н3РО4 (для отримання харчових фосфатів та синтетичних миючих засобів). Застосовується при виготовленні запальних та димових снарядів, бомб.
Червоний фосфор використовують у виготовленні мінеральних добрив, сірниковому виробництві. Фосфор застосовується у виробництві сплавів кольорових металів як розкислювач, служить легуючою добавкою. Використовується у виробництві магнітом'яких сплавів, при отриманні напівпровідникових фосфідів. З'єднання фосфору є вихідними речовинами для виробництва медикаментів.
Зміст в організмі
Фосфор присутній у живих клітинах у вигляді орто- та пірофосфорної кислот, входить до складу нуклеотидів, нуклеїнових кислот, фосфопротеїдів, фосфоліпідів, коферментів, ферментів. Кістки людини складаються з гідроксилапатиту 3Са3(РО4)3 СаF2. До складу зубної емалі віт фторапатит. Основну роль перетвореннях сполук фосфору в організмі людини і тварин грає печінка. Обмін фосфорних сполук регулюється гормонами та вітаміном D. Добова потреба людини у фосфорі 1-2 г. При нестачі фосфору в організмі розвиваються різні захворювання кісток.
Фізіологічна дія
Сполуки фосфору токсичні. Смертельна доза білого фосфору – 50-150 мг. Потрапляючи на шкіру, білий фосфор дає тяжкі опіки. Бойові отруйні речовини зарін, зоман, табун є сполуками фосфору. Гострі отруєння фосфором проявляються печінням у роті та шлунку, головним болем, слабкістю, блюванням. Через 2-3 доби розвивається жовтяниця. Для хронічних форм характерні порушення кальцієвого обміну, ураження серцево-судинної та нервової систем. Перша допомога при гострому отруєнні - промивання шлунка, проносне, очисні клізми, внутрішньовенно розчини глюкози. При опіках шкіри обробити уражені ділянки розчинами мідного купоросу чи соди. ГДК парів фосфору повітря 0,03 мг/м3. Пил червоного фосфору, потрапляючи у легені, викликає пневмонію.
Коментарі (0)
Другие новости:
![](/foto/news/7676765765.jpeg)
- 26.08.2024 11:56
![](/foto/news/3423425235222212.png)
- 26.08.2024 11:02
![](/foto/news/1414345456567.jpg)
- 22.08.2024 09:23
![](/foto/news/2342342344111.jpg)
- 22.08.2024 09:15
![](/foto/news/34234242344.jpg)
- 20.08.2024 09:31
![](/foto/news/234234424.jpeg)
- 19.08.2024 09:30
![](/foto/news/523423423222.jpeg)
- 10.08.2024 18:50
![](/foto/news/234232342344.jpg)
- 09.08.2024 18:08
![](/foto/news/234234234411.webp)
- 09.08.2024 12:11
![](/foto/news/876878748.jpg)
- 09.08.2024 12:08